ФОРМУВАННЯ ЕКОЛОГІЧНОЇ КУЛЬТУРИ ДІТЕЙ У КОНТЕКСТІ НАСТУПНОСТІ ДОШКІЛЬНОЇ ТА ПОЧАТКОВОЇ ПРИРОДНИЧОЇ ОСВІТИ - Мартін, Аліна (Наукові записки. Серія: Педагогічні науки, 2026)
У статті проаналізовано особливості формування екологічної культури в дітей дошкільного та молодшого шкільного віку, а також окреслено основні складникм забезпечення наступності змісту між закладом дошкільної освіти та початковою школою. Сучасний освітній простір орієнтується на розвиток особистості, її потреб і можливостей, що зумовлює постійне оновлення всіх рівнів освіти. Одним із ключових принципів такого оновлення є принцип наступності, який забезпечує перехід дитини з одного етапу навчання на інший та підтримує цілісність освітнього процесу. Забезпечення наступності у процесі формування екологічної культури передбачає гармонізацію освітніх цілей, змістових пріоритетів, методичного супроводу та організаційних форм навчання в дошкільному та початковому навчанні. Це забезпечує побудову безперервного та послідовного ланцюга екологічних знань і практичних навичок, що розвиваються поступово та системно. Екологічна культура є важливим складником природничої освіченості дитини. Вона охоплює усвідомлення взаємозалежності людини й природи, розуміння правил відповідальної поведінки у навколишньому середовищі, а також здатність застосовувати ці знання в реальних життєвих ситуаціях. Дошкільний вік створює найкращі умови для початкового формування таких уявлень, оскільки діти цього віку емоційно відкриті до пізнання природи й відчувають себе органічною частиною довкілля. Учні молодших класів, завдяки розвитку наочно-образного мислення, здатні більш усвідомлено засвоювати екологічні знання та робити висновки щодо необхідності збереження природних ресурсів. Структура екологічної культури дошкільників включає сформовані уявлення про природу, елементарні екологічні знання, інтерес до її вивчення, уміння дбати про довкілля й брати участь у нескладних природоохоронних заходах. У молодшому шкільному віці ці компоненти ускладнюються: діти починають розуміти закономірності природних процесів, усвідомлюють власний вплив на навколишнє середовище та поступово набувають досвіду екологічно відповідальної поведінки. Екологічна культура формується як у межах навчальних предметів, так і через позаурочну діяльність – спостереження, екскурсії, дослідницьку роботу, участь у проєктах. Особливості формування екологічної культури залежать від вікових можливостей дітей, методичних підходів педагогів, а також створення сприятливого розвивального середовища в закладі освіти. Важливими є добір відповідних методів, форм і засобів роботи, що забезпечують результативність екологічної освіти на різних вікових ступенях. Таким чином, послідовне впровадження принципу наступності в екологічній освіті дітей дошкільного та молодшого шкільного віку сприяє формуванню стійких екологічних уявлень, ціннісних орієнтацій і поведінкових навичок, що забезпечують розвиток екологічної культури як важливої складової особистісного становлення.